Dette er Gavino Ledda, 35 år, hyrde, analfabet til han var 18 år.
I dag sprogforsker, der har skrevet en meget omtalt bog om sit liv-
-som denne film bygger på.
Da historien begynder, går Gavino i første klasse i en by på Sardinien.
En novembermorgen dukker hans far op på rådhuset, hvor skolen ligger.
-Min far havde også sådan en. -Tak.
Undskyld, frøken, men jeg skal bruge ham til at vogte fårene.
Han skal vogte fårene. Han er min.
Fårene må vogtes, når jeg sælger mælk i byen eller arbejder i vingården.
Det, jeg får for korn, kartofler og mælk, er knap nok-
-til at købe tøj og de ting, vi hyrder ikke fremstiller.
Sådan er det.
Så snart dyrene er alene, er ræven og røverne på spil.
-Gavino skal vogte dem. -Han er knap flyvefærdig endnu...
Hvad ved du om at have dyr? Hyrder behøver ikke vinger.
Gavino kan tage sin eksamen, når han bliver 18, ligesom jeg.
Skal hans søskende sulte ihjel, for at han kan gå i skole?
Jeg tager ham med god samvittighed. Det er loven, der er forkert.
Den vil gøre skolen obligatorisk. Kun fattigdommen er obligatorisk.
De får ham ikke!
Kom så.
Du må tjene dine egne penge og blive en rigtig dygtig hyrde.
Farvel.
Tag jer i agt for at le ad Gavino!
Hænderne på bordet!
I dag var det Gavino, i morgen er det jeres tur.
Nej, mor har lovet, at jeg slipper, for vi er rige. Vi har to køer.
Kære Gud, gør sådan, at far dør, så lover jeg altid at adlyde Dig.
Æslet kan sparke ham i maven eller i panden, så går det hurtigere.
Det bliver min brors tur først.
Han er ti måneder ældre, selv om han er mindre af vækst.
Når jeg kommer hjem, stiller jeg en stol ved vinduet og kaster mig ud-
-når alle sidder ved bordet og ser. Så prøver mor nok at stoppe mig.
Når man er alene deroppe på bjerget, uden et eneste menneske...
...jeg ved det, for jeg var der engang-
-så tro ikke, at det er en almindelig stilhed.
Det er noget stærkt, der lyder som en sjæleringning... dong!
Blev du bange?
Jeg vil have, du skal blive bange-
-så du kommer væk derfra ...inden jeg bliver 40.
Stakkels, lille stump, hvad vil du lave deroppe helt alene?
Hurtigt, far venter.
Jeg vil vise dig, hvor de vilde æbler vokser, grave med neglene i jorden-
-for at finde kastanier til dig, lære dig at fange harer med snare.
Nødder kan du plukke i massevis, og jeg kan fange ravneunger til dig.
Ved du, at jeg i går, bag folden, fandt en svalerede med fire æg.
Skærp blikket om dagen og hørelsen om natten.
Lær terrænet og skoven at kende på kryds og tværs.
I ensomheden her må du kunne finde rundt overalt-
-for din egen skyld og for dyrenes skyld.
Hører du, hvor det suser? Lær den raslende lyd at kende.
Luk øjnene.
-Jeg kan ikke høre noget. -Lyt godt efter.
Lyden kommer fra egetræet, der er vores grænse. Drej hovedet.
Det der kommer fra bækken bag ved skoven, som du så, da vi red forbi.
Hør... Det er Sebastiano, der rider ned til byen.
Han ryger med gløden inde i munden for ikke at blive skydeskive i nat.
Gammel blodhævn tynger ham.
Også daggryet må du lære at kende på alle lydene...
Lad mig se, om du er stærk som en mand...
Tag mælkespanden.
Uden at spilde noget. Lad stemmen hjælpe til.
I nat skal du være her alene. Du skal vogte fåre folden.
Bliv ved folden!
Gå tilbage til fåre folden.
Der er en slange... Der bagved!
De er ikke farlige, og selv om de var det, så måtte du udholde det.
Vi skal vogte over jorden og fårene, så de giver udbytte.
Nu skal du se, hvordan man gør med slanger.
Hold dig inde i folden.
Antonio!
Gå din vej.
-Jeg må ikke lukke nogen ind. -Stille, så de ikke hører os.
Hvis min far ser os, gør han sådan her.
Det var Gavinos skyld.
Det var Gavino!
Tag den anden spand.
Gavì.
Giovanni!
Nej, jeg flytter dig ikke.
Møgdyr! Jeg skal stoppe bagdelen til på dig, og når jeg har malket-
-tager jeg din lort og stopper mund, øjne og øre til på dig.
Vi får se! Så snart du vender ryggen til, overskider jeg mælken.
Og så får du bank af din far.
Du kan ikke med bagdelen stoppet til.
Jo, jeg kan, for du er dum. Du ryster, sveder og lugter.
Det gør ondt på mig med dine frostknudrede hænder.
Jeg vil overskide mælken for dig.
Gavino er fyldt 20 år
Lezè, du skal vogte fårene.
Lezè!
Vi skal til markedet i Muros, og vi er faret vild.
Hvor ligger Muros?
-Han kan ikke tale. -Vent!
Vent!
Han ligner jo en abe.
Du får den for det der.
-For harmonikaen. -Ja.
-Et lam er for lidt. -Harmonikaen er jo i stykker.
Han får den for to.
-Vi vil have mindst to. -Nej, ikke to...
-To! -Nej.
Vores harmonika er det dobbelte værd så smukt, som den lyder. Hør...
Den vej.
To lam, røverne... Såret dig på munden har de også gjort.
Jeg sværger.
Jeg sværger på, det er sandt.
Hvorfor er du så bange for, at jeg skal slå dig?
Du må undvære ost og sukker, til du har betalt for lammene.
Salt i mælken er sundt. Gå i seng.
Muros, markedet i Muros... perlemor.
Hjælp mig, du...
Jeg er Gavino, søn af hyrden Efisio-
-der er søn af hyrden Luca.
Kulden har gjort, at fåre folden-
-er fuld af lopper.
Jeg kan mærke, hvordan de mæsker sig-
-i mine armhuler...
Jeg er Eligio-
-søn af hyrden Giovanni-
-der var søn af karabinieren Enrico.
Jeg spiste ost, der var frisk-
-og nu brænder det på tungen.
Paradisets engle spiller.
Jeg er Matteo, og jeg beder Dem-
-give mig en spand varmt vand-
-at sætte fødderne i.
For ellers fryser jeg ihjel.
Det er en bøn.
Jeg er ved at miste Gavino og kan ikke gøre noget ved det...
Er jeg ved at blive gammel? Er jeg ikke så klog, som jeg troede?
Jeg må træne hjernen... Syv gange ni? Treogtres.
16 gange 16? 256.
Ryst ikke, lille hoppe, jeg ryster jo ikke. Jo, jeg ryster vist lidt.
Men hvis Giuseppe og Gellon taler sandt, skal vi nu slutte evig fred.
Lad os slutte fred. Du skal have tak for, at du kom til fåreklipningen.
-Stop, Gellon, han er død. -Det vil jeg selv efterprøve.
Gellon!
Jeg må gå nu. Jeg lader en mand blive udenfor på gaden.
Efisio, du må sælge alting.
Jeg rejser til familien i Australien. Jeg frygter at blive myrdet her.
Sælg husene, dyrene og olivenlunden for mig.
Jeg skal nok ordne alting.
Olivenlunden køber jeg for alt, hvad jeg har.
Jeg har jo dyrket den for jer, og det var Sebastianos vilje.
Du må give mig den til en god pris for alt det besvær, jeg har.
-Du gør, som du vil. -Politiet vil tale med fruen.
-Nu igen? -Vi tager os af ham.
Sæt også ringene på ham.
Jeg gør det for jeres skyld.
Sebastiano er mit vidne.
Luk vinduet.
For din skyld, Gavino... Olivenlunden gør dig til en solid mand.
Mor og jeg er for gamle, men for jer bliver det med tiden en kapital-
-der vil give jer så meget, at I ikke engang kan forestille jer det.
Derfor skal I blive ved med at holde sammen under min ledelse.
Nu skal vi gøre ham i stand.
Hvor var han dog smuk.
Stakkels Sebastiano, det skal ikke gå lige så slemt for mig som for dig.
Det har far sagt. Undskyld, jeg kun tænker på alt det, jeg kan få nu.
En rigtig harmonika med 85 basser og helt i perlemor.
Jeg bliver også husbond.
Jeg vil ikke blive gammel. Nu kan jeg vaske mig tre gange om dagen-
-og elske, når jeg vil. Bed for min sjæl, Sebastiano.
Elsker man ofte, holder man sig ung.
Den, der er ung, er glad, og jeg vil være glad...
Jeg vil skifte navn.
De gav mig en mands navn efter morfar Ignazio.
Jeg vil hedde Dina. Det lyder næsten som Mina.
Jeg vil være sangerinde som hun og rejse til fastlandet og synge.
Jeg vil have hjælp. Jeg kan ikke komme på noget-
-selv om jeg ved, der er masser, jeg vil have. Jeg må få det i orden.
...der var balance mellem produktion og forbrug, til alles bedste.
Men nu er situationen på oliemarkedet blevet forværret-
-på grund af aftalen mellem EF og nogle af middelhavslandene.
Grækenland, Spanien, Tyrkiet producerer til lavere priser end vi.
10.000 er ikke en retfærdig pris.
Importolden er sænket, og følgen er et enormt udbud-
-til lavere priser end de aftalte.
Min søn har gået på handelsskole og kan dette bedre end jeg.
Vi byder 8.000 lire.
Ja, men 10.000 er vel...
Du kender EFs seneste bestemmelser. Vi må rette os efter dem.
8.000 lire.
Vil du diskutere yderligere med min søn?
Hvorfor svarer du ikke?
Vi går ikke med til så lidt.
Du, din snothvalp, skal ikke blande dig.
Jeg kan forsvare vore interesser. Det her angår ikke dig.
-Han kan gå over til tjenerne. -Nej!
Hent harmonikaen.
Han er dygtig til at spille.
Nu kan I komme og spise. Her er rigeligt med rester.
Så får I lidt varm mad i jer.
Men frosten kom og væk var vore drømme.
Vi havde forårsvarme i hele januar, og naturen begyndte at vågne.
Træerne i olivenlunden lod sig narre af vejret og vågnede for tidligt.
Saften steg, midt i vinteren. Med februar kom ødelæggelsen.
En polarkulde, som intet menneske havde oplevet før.
Store plantager i området frøs, og også vores olivenlund.
Mælken er frossen.
-Vi går ud til olivenlunden. -Det nytter ikke noget.
Alting er dødt efter frosten i nat.
Sluk lyset.
Mellem træet og barken er der et sort lag. Snart er alting sort.
Der var allerede kommet knopper.
Læg jakken, Gavino. Jeg går i seng. Vær stille indtil kl. 12.
Giv mig kanden.
Kom her med saften.
Og glassene.
Hvad gør du?
-Det smager godt. -Der ser du.
-Det er godt. Vil du ikke smage? -Jeg fryser bare ved at se på det.
Det er som is.
Se far.
Det er klaret op.
Det nytter ikke noget.
Der findes sgu ingen retfærdighed mere.
-Hold fast! -Ja.
Han kan ikke klare det, for han lever af brød og salt.
-Du kunne ikke på bordellet. -Hvor får han penge til den slags?
Tonino giver ham ikke løn, men til jul fik han lov at tage til Sassari...
-Sådan der på kommando... -...kunne du ikke.
-Kan du ikke få den op med kvinder? -Du var selv 30 første gang.
"Kvindfolk er vel intet særligt", sagde han. "De har bare ingen pik."
-Hvad har de ikke? -Pik!
Jeg er ligeglad med jer. Jeg vil udvandre til Tyskland.
-Pinocchio vil udvandre. -Til sin fætter i Tyskland.
Nu bytter vi.
-Rejer du alene? Hvorfra? -Fra Olbia.
-Der har man også en husbond. -Jamen de kalder en ved navn...
Jeg har glemt, hvad du hedder. Her kaldes du bare onkel Pepes karl.
Hvad siger de da om dig? "Efisios karl malker, Efisios karl spiser..."
-"Der går Bobores karl." -"Pedros karl vogter fårene."
Ikke om mig! Min husbond kalder mig ved navn, han er min far.
-Jeg melder mig også. -Og jeg.
Også jeg.
-Flere? -Også jeg.
Og jeg.
Gavino snakker!
I må skrive mig på for mig. Jeg kan ikke engang læse opråbet.
Det gør jeg.
-Og opsøg min far. -Det skal jeg gøre.
Tyskland!
...hellige, sardinske ege, farvel...
Hold fast i mig!
Hold fast...
-Der mangler en underskrift. -Hvilken underskrift?
Hans fars.
-Hvad har min far gjort? -Han har ikke givet sin tilladelse.
-Hvad? -Han har ikke givet sin tilladelse.
-Min far sagde ja. -Jamen han har ikke skrevet under.
-Har du ikke læst bestemmelserne? -Jeg kan ikke læse.
-Min far kan. -Han har ikke skrevet under.
-Han kan desværre ikke udvandre. -Du kan ikke rejse, knægt.
Han skal skrive under på, at han afstår.
-Jeg kan ikke skrive. -Skriv et kryds.
Han kan ikke skrive, men det er nok, hvis han skriver et kryds.
Tossehoveder.
Bankchefen tager imod om lidt.
Jeg taler. I skal bare skrive under. Hør her, hvad jeg har besluttet.
Jeg har solgt fårene, koen, folden, olivenlunden, redskaberne, hundene-
-og kun beholdt marken og gederne. Nu tror de, jeg er nedbrudt.
Men min hjerne er en hjerne for sig.
I dag begynder vi et nyt liv.
Jeg sætter kapitalen i banken, og om syv år er den fordoblet.
Behøver din svoger at låne? Dårlig sikkerhed kræver høj rente...
Ignazia... skal tage en plads i Forlì til 50.000 om måneden.
Jeg passer på pengene og sørger for, at de forrenter sig.
Så har du til medgiften, hvis ikke familien behøver pengene.
I bliver daglejere. Lønnen giver I mig, og kost og logi får I hjemme.
For dig, der er ældst, har jeg noget andet i tankerne.
Familien må sætte sig i respekt. Du kan rejse, hvis du vil.
Lad dig hverve, gør karriere i hæren eller bliv radioreparatør.
-Men Gavino... -...skal tage folkeskoleeksamen.
Jeg vil selv undervise dig, dum er du jo ikke.
Hvad er fem gang fem?
Vi sidder jo uvirksomme, så vi kan begynde straks. Fem gange fem?
-Hvad er fem gang fem? -Tredive.
Du er virkelig dum som et bræt, men skal nok få din eksamen.
De hyrder, der kan hverves, bliver godkendt, selv om de intet kan.
Chefen tager imod nu.
Rejs jer op.
Gå!
Fem gange fem, otte gange tre, seksten gange fire?
-Jo, håndtag som skåret sig... -Tal, så man kan forstå det.
Jeg har lavet håndtaget, der havde skåret sig.
Kan et håndtag skære sig? Du mener, at det var gået i stykker.
-Ja, sergent. -Har du desinficeret sovesalen?
Ja, sergent. Jeg har dræbet alle myrerne.
Det hedder dræbt. Hvordan klarede du folkeskolen?
-Du er jo en sinke. -Ja, sergent.
Hvad sagde den idiot?
Han vil rejse hjem, sagde han, for han kan ikke italiensk.
Du bliver her, under kasernearrest.
Det er forbudt at tale sardinsk eller nogen anden dialekt. Forstået?
Rør!
Udgang!
Intet sardinsk, hører I?
Ledda!
Kom du i stedet.
Mig? Javel.
-Jeg betaler. -Jeg vil ikke have dine penge.
Jeg har nok til cigaretter og et knald nu og da.
Du taler for meget om penge. Jeg vil hjælpe dig med at studere.
Gå over til porten under nichen. Tager du fejl, bliver der ingen time.
-"Niche?" -Ordet er det vigtigste.
Kan du se mimosen helt nede ved foden af muren?
Kig højere op, højere op... Der er der en niche-
-som et lille kapel med en eller flere statuer i. Gå!
Lær ordenes betydning. Du kan låne mit leksikon.
Du ved vel ikke engang, hvad et leksikon er?
Flaget.
Ingen af jer må være uvidende om flagenes betydning.
I kan glemme navnene på jeres mødre, fædre og søskende-
-men ikke symbolet på Fædrelandet, vor Moder.
Den fattige flyttes i fantasien til Kvirinalet eller Villa Torlonia.
Flaget er ham en støtte i hans armod.
Flag, banner, banderole, bandlyst.
Bandit, baryton, bantu, barok, basilika, baron.
Alle hilser flaget. Flaget hilser kun statsoverhovedet.
Stat, stanniol, stafet, statist, stalagmit.
Start, statut, stald.
Dreng, pusling, pattebarn, kerub, baby.
Ligbleg, stivnet, skarp.
Forslugen, vild, landlig, bjergrig, bukolisk, idyllisk.
Arkadisk, pastoral, pasteurisere.
Deportere, separere, masturbere.
Brunst, rejsning, smægtende, lastefuld.
Fader, patriark, fadder, pamp, patron.
Elektron, magnetkerne, sikring, røret.
Røret består af et hylster af glas, tømt for luft, og hvor man indfører-
-de væsentlige komponenter i et rør: Anode, glødetråd, katode...
Der findes flere slags rør alt efter, hvilken funktion de har, fx dio...
Diodeensretteren laver vekselstrøm til jævnstrøm til anodeforsyningen.
Anodeforsyningen, anodeforsyningen...
0,50 ampère, 220 volt.
Glødetråden får katoden til at gløde og udsende en strøm af elektroner.
Far, jeg vil hjem.
Nu vil jeg prøve apparaterne. Sæt stikket i, så tænder jeg.
Fungerer du, så lover jeg at studere latin og græsk på universitetet.
Incendium, incendi, mater, matris, frater, fratris, dominus, domini.
Puella, puellae, meretrix, meretricis, sponsa, sponsae.
-Mamma, mammae. -Mamma hedder jo "mater" på latin.
Mamma betyder bryst, barm, byste på latin.
-Tænk på latin! -Govinus er din dårlige elev.
Cæsar er din udmærkede lærer.
Jeg er hyrde og bonde, altså er jeg livegen.
Jeg er doktor uden arbejde, altså er jeg livegen.
Jeg er...
Du er...
Du er min ven.
Men du er tillukket som en musling.
Æneiden, anden bog:
"Stilheden udbredt blev. På Æneas øjnene rettes."
"Da, fra det strålende sæde, han så begyndte at tale."
"En usigelig sorg, oh, dronning, du byder at gentages."
Kære far, det er første gang, jeg skriver.
Jeg vil læse til student-
-for jeg har opdaget, at også jeg kan og bør studere.
Jeg må straks fortælle dig, hvad jeg har besluttet.
Jeg vil ikke gøre karriere i hæren eller blive radiotekniker.
Jeg bliver i hæren, til jeg har taget min eksamen.
Bagefter tager jeg hjem for at studere på universitetet.
Du har altid talt om lam og løver.
Nu ved jeg, hvem løverne er, fra de mindste kødædere: Sergenterne...
Jeg vil ikke føle mig som en vegetar, der tvinges til at spise kød.
Giver du mig ret, far?
Tager du din afsked, bliver du bytte for jægernes kugler.
Jeg befaler dig ikke at komme hjem.
Hej!
Sprogforskning... sprogforskning. Mig narrer du ikke med dine ord.
Ingen af de andre har studeret. Her får du ingen mad uden arbejde.
Du skal ikke stjæle det brød, du spiser. Det er mig, du må bede-
-om olie, korn, vin og her... låser jeg kun op, hvis du arbejder.
Jeg har intet med dine studier at gøre.
Kun med det, du udretter her hos mig, i dit ansigts sved.
-Den skal dybere ned, ancu ti... -Hvad sagde du?
-At planten skal dybere ned. -Nej, bandeordet.
Ancu ti...
I Barbagia siger de: "Ancu ti facan a pedikionos."
Jeg må studere forskellen i udtale. Facan eller fèttana?
Fra på mandag skal du tage dig af gederne.
-Op med dig! -Jeg kan ikke.
Du er blevet alt for forkælet.
Jeg har hjulpet dig i denne tid og forsømt studierne.
Nu vil jeg arbejde 12 timer om dagen med mit eget arbejde.
Jeg har også mistet stemmen...
Vil du smide mig ud, må du tilkalde politiet.
Har du måske ikke udnyttet mig som en maskine? Nu bliver jeg her.
Jeg dumpede til eksamen forleden dag. Le du bare...
Jeg stod fuldstændig rådvild. Jeg ler næsten selv ved tanken.
Nu må jeg tage den om i juni. Jeg må prøve at koncentrere mig.
Se ikke på mig!
-Befaler du din husbond og far? -Du er ikke en husbond... Far?
Mange, som jeg slet ikke er i familie med, hjalp mig mere end du.
Jeg har ligget hele natten og tænkt over, hvad jeg ville sige til dig.
Der er kun to ting, I patriarker kender til...
-Jeg hører ingenting. -At adlyde og befale.
At befale og blive adlydt er jeres liv.
Nu går jeg hjem og dræber ham.
Sluk for radioen, eller jeg skal give dig!
Hvad er det, du fløjter? Hvorfor slår du ikke løs?
Så slå da!
-Mor, kom ned! -Hvad laver I?
Kom ned!
-Han trak også en kniv. -Det passer ikke.
Han siger det bare for at kunne smid mig ud herfra.
Du gjorde sådan her.
Nej... nej...
Jo... Han var mig en listig slyngel.
Men min lille hjerne...
Han ville dræbe mig.
-Jeg rejser til fastlandet. -Der går et tog klokken syv i morgen.
Nej, jeg rejser i aften. Hent frakken til mig.
-Jeg henter rejsetasken. -Den ligger under fars seng.
Ja, den er derinde.
Hvem går derind?
Det gør jeg.
Jeg henter rejsetasken.
Jeg rejste til fastlandet og tog min eksamen... i sardinsk.
Jeg underviste, blev opereret for mavesår og blev rask.
Jeg kom tilbage hertil mod min fars vilje for at skrive denne beretning-
-som filmen bygger på. En historie, der ikke kun er min.
Nogle af hyrderne her siger, de har skrevet bogen med deres liv.
Det var det, der var meningen. Derfor tror jeg på at være forfatter.
Men ofte får jeg en fortvivlet lyst til at komme væk.
Fra denne by, fra dette torv.
Nu giver I det liv, men kom tilbage til vinter!
På fastlandet ville jeg kunne udnytte min nyvundne magt-
-som min far udnyttede sin, og det ville være hans endelige sejr.
Men det er måske kun selvisk beregning, der holder mig tilbage her.
Frygten for...
...at jeg langt fra min hule, fra mine kære, fra mine lugte...
...igen ville blive stum, som dengang jeg levede blandt fårene i bjergene.
Her har jeg skrevet en bog, der begynder i et hus som dette-
-den dag min far kom og tog mig ud af skolen.
Tag jer i agt for at le ad Gavino! Hænderne på bordet!
I dag var det Gavino, i morgen er det jeres tur.